Jornada de portes obertes al Museu d'Història de Catalunya
Traductor de
:
![google](https://ajuntament.barcelona.cat/jovesbarcelona/horta-guinardo/sites/all/modules/bcn_guide/img/gtranslate.png)
Horarios
Días | Horas | Preus | ||
---|---|---|---|---|
Dimecres |
de 10.00 h a 14.30 h |
Entrada Gratuïta |
Museu d'Història de Catalunya
- Dirección:
- Plaça de Pau Vila, 3
- Distrito:
- Ciutat Vella
- Barrio:
- la Barceloneta
- Ciudad:
- Barcelona
Podreu gaudir de l'exposició permanent La memòria d’un país i les exposicions temporals Viladecans Cartells, El rector de Vallfogona: auge, declivi i retorn d'un mite nacional i Tàpies. Art i activisme. També a l'espai del Museu Presenta es podrà veure la intervenció puntual títulada L’11 de Setembre. La Diada Nacional de Catalunya.
A més a més, si vols quedar-te a casa et convidem a visitar l'exposició en line Catalunya i la Guerra de Successió (1702-1715), que et permetrà descobrir tot els fets que han marcat aquesta data clau de la història de Catalunya.
Visites guiades:
Amb motiu de la Diada Nacional, el Museu d'Història de Catalunya ofereix una visita guiada especial als àmbits de la seva exposició permanent dedicats a la Guerra de Successió i l’Onze de setembre.
Més informació i reserves: https://www.mhcat.cat/activitats/rutes_visites_cursos/visites_guiades/visites_guiades/visites_guiades_sobre_la_guerra_de_successio_i_l_onze_de_setembre_de_1714
Exposicions que es poden visitar:
L’exposició permanent del Museu mostra la història dels homes i dones que han viscut en les terres que avui coneixem amb el nom de Catalunya. Endinseu-vos en un viatge fascinant per la història i la cultura catalanes, des de la prehistòria fins al segle XXI.
Vinculat sempre als moviments socials i culturals de Catalunya, Viladecans ha realitzat més de cent cartells per a pel·lícules i obres de teatre, llibres i festivals de poesia, en favor de l’oficialitat del català i dels drets humans. L’exposició recull la més àmplia selecció de cartells que s’ha fet fins avui, acompanyada de llibres d’artista i col·laboracions editorials. La mostra permet recórrer, des de finals del 1960, l’evolució del seu llenguatge artístic ple d’objectes, símbols, formes geomètriques i fórmules algebraiques, que ha acabat adquirint una dimensió col·lectiva. Per damunt de tot, Viladecans Cartells transmet un missatge desinhibit i estimulant sobre els valors col·lectius i el compromís amb la cultura. Recentment ha estat reconegut amb la Creu de Sant Jordi per la Generalitat de Catalunya, i també amb el Premi Nacional de Cultura i de les Arts que atorga el CoNCA.
Amb el Rector de Vallfogona passa una cosa ben curiosa: tothom n’ha sentit a parlar, però poca gent sap exactament qui és. Nascut el 1579 amb el nom de Francesc Vicent Garcia, aquest religiós i home de lletres ben vinculat amb el poder polític i l’actualitat de la Catalunya del seu temps es va distingir com a poeta i la seva obra va contribuir decisivament a la profunda renovació que va significar el Barroc per a la literatura en català.
Considerat un clàssic durant més de dos-cents anys, a finals del segle xix els iniciadors de la Renaixença en van rebutjar el llegat però no van aconseguir esborrar-ne el record, que va perviure dins l’imaginari popular a través d’anècdotes i històries transmeses de generació en generació. Amb tot, al llarg del segle xx l’home, el poeta i el mite es van anar confonent en una realitat cada vegada mes boirosa.
L’exposició ens convida a descobrir la sorprenent trajectòria de qui va ser l’escriptor en català més important entre Ausiàs March i Jacint Verdaguer, i un dels personatges més estimats de la nostra cultura popular. Un viatge per la realitat i la ficció, per la fama i l’oblit, que culmina en l’esclatant retorn de Garcia a l’actualitat, amb motiu de la commemoració del quart centenari de la seva mort, una efemèride que ha permès redescobrir el gran valor literari i patrimonial del seu llegat.
L’exposició Tàpies. Art i activisme explica, a través d’una àmplia selecció d’obra i material documental inèdit, l’actitud compromesa que Antoni Tàpies (Barcelona, 1923-2012) mostrà durant tota la seva trajectòria envers diferents causes socials, ètiques i polítiques en defensa dels drets humans.
Tàpies va ser un creador compromès amb les causes progressistes, catalanistes i humanitàries del seu temps. Guiat per un ferm ideari avantguardista, per a Tàpies tot veritable gest artístic s’enllaça orgànicament amb les lluites socials i polítiques emancipadores de la societat. L’art, així, és una eina per combatre les forces retrògrades que, sota diferents aparences, malden per dominar i oprimir la realitat.
El compromís de Tàpies es va intensificar a través de l’activisme social i cultural al costat dels moviments antifranquistes de la dècada del 1960. La Caputxinada o la Tancada d’intel·lectuals a Montserrat el van portar a iniciar un camí de lluita catalanista i de progrés, la qual va fer eclosió durant els anys de la transició, quan es va implicar en esdeveniments centrals de l’època, com el Congrés de Cultura Catalana i la Marxa de la Llibertat, o es va aliar amb moviments polítics, com l’Assemblea de Catalunya i el Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC).
Amb el retorn de la democràcia, Tàpies va ampliar la defensa dels drets humans a diferents causes del món —Xile, Sud-àfrica, Bòsnia—, alhora que donava suport a totes aquelles iniciatives que contribuïen a la construcció de la Catalunya contemporània en el pla polític, social o cultural.
El Museu Presenta:
El Museu d’Història de Catalunya presenta 'L'11 de Setembre. La Diada Nacional de Catalunya' (Del 10 al 15 de setembre de 2024) a l’espai El Museu Presenta. S'exposen deu cartells referents a la diada. Cinc dels cartells són de l'època de la Transició i cinc de l'època del procés català.
L’11 de Setembre, commemora la caiguda de la ciutat de Barcelona a mans dels exèrcits borbònics de Felip V durant la gerra de Successió el 1714, i la pèrdua de les llibertats nacionals. Des de finals del segle XIX es popularitza la commemoració de l’11 de setembre i es converteix en una jornada reivindicativa del catalanisme. A finals del franquisme pren especial força, amb grans manifestacions a favor de les llibertats i l’autogovern. Amb la democràcia s’institueix com a festa nacional i se celebra arreu del país. Es van restituir els símbols desmantellats, es dignificaren espais com el Fossar de les Moreres i s’erigiren nous monuments i llocs de memòria arreu del territori.
Les diades del 2012 i del 2013 i posteriors foren les més majoritàries de tota la història de Catalunya. La Via Catalana, la cadena humana independentista que el 2013 va recórrer tot el territori català, no tenia cap precedent. La participació massiva s’explica, en bona part, pel fracàs de l’intent de reforma de l’Estatut d’Autonomia impulsat pel Parlament de Catalunya el 2005. El text aprovat en referèndum pel poble de Catalunya, el 2006, fou desvirtuat pel Tribunal Constitucional, la qual cosa motivà una forta reacció popular en contra, que afavorí una gran manifestació el 10 de juliol de 2012. Sectors molt amplis de la societat catalana començaren a reivindicar el dret a decidir del poble de Catalunya. Com en els seus orígens, ha estat la mateixa societat civil catalana la que ha sabut donar una nova vitalitat a la commemoració.
Activitats culturals:
Dijous 12 de setembre, amb motiu de l’exposició sobre el Rector de Vallfogona, el poeta i traductor, Enric Casasses durà a terme un recital 'En sa natural figura' sobre les obres del rector i reflexionarà sobre la vida de Vicent Garcia i Ferrandis conegut com el Rector de Vallfogona. Nascut a Tortosa l’any 1582, va ser el primer escriptor de llengua catalana barroca.
Més inormació i reserves: https://www.mhcat.cat/activitats/educatives_esplais/activitats_culturals/en_sa_natural_figura_recitant_el_rector_de_vallfogona