![Fotografia: J. Alomar Fotografia: J. Alomar](https://ajuntament.barcelona.cat/museumusica/sites/default/files/styles/img_870/public/8e5d8aeb-8cdd-40e5-b874-916462584ae1.jpg?itok=5X00Erds)
Projectes de recerca
L’electròfon híbrid: un nou interactiu per a la difusió del patrimoni musical
Us expliquem amb il·lusió un dels projectes que hem tingut entre mans els darrers mesos, i que vam presentar oficialment a les Jornades d’Organologia de la setmana passada.
La creació d’aquest nou interactiu, l’electròfon híbrid, és el resultat tangible del projecte de samplerització dels teclats del Museu que es remunta al 2008. Aquest nou instrument permet al públic accedir a la reconstrucció sonora de nou instruments de teclat del Museu, i tocar-los de forma virtual amb un teclat físic. Aquesta actuació ens serveix per redescobrir el so dels instruments antics sense perjudicar-los, ja que els instruments esdevenen accessibles a tothom sense un contacte directe i repetitiu amb l’original.
Es tracta d’una actuació cofinançada pel Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, anterior convocatòria dels Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) de la Unió Europea, en el marc del Programa operatiu FEDER de Catalunya 2014-2020.
Les virtualitzacions s’han dut a terme mitjançant la tècnica del sampler, prenent mostres de cadascuna de les notes de l’instrument en diverses variables interpretatives. Ja comptàvem amb la samplerització d'alguns instruments de la col·lecció, com són l’orgue Pérez Molero, l’orgue “aragonès”, l’orgue saltiri de Josep Pujol, el claviorgue de Lorenz Hauslaib i el clavicèmbal de Christian Zell. A aquests, s’hi ha afegit una nova selecció que contempla el clavicèmbal de Carl Conrad Fleischer (amb la reconstrucció de 5 registres a càrrec de Joan Martí), l'orgue Boscà, una celesta Mustel i un harmònium també Mustel.
Joan Martí reconstruint el clavicèmbal Fleischer
Pep Aymerich dissenyant el moble de l'electròfon híbrid
El resultat final és un dispositiu virtual que té un ordinador central amb el programari GrandOrgue, que permet emular un orgue i els seus registres, dues pantalles tàctils amb una interfície gràfica que permet accedir de manera intuïtiva als diferents instruments (on també hi ha una imatge i una descripció de cadascun d'ells), una interfície de control que permet enviar via MIDI les ordres de canvi de registre de cada orgue, altaveus i auriculars per a permetre escolta pública o individual, i un moble dissenyat a mida per a encabir teclat, pantalles i tots els dispositius i perifèrics.
Pere Casulleras, Gerard Font i Josep Maria Comajuncosas revisant el projecte
Per a dur a terme aquest projecte es va crear un equip multidisciplinar en col·laboració amb el departament de Sonologia de l'ESMUC, amb els sonòlegs i professors Pere Casulleras, Gerard Font, Josep Maria Comajuncosas i els alumnes Francesc Becerra, Pau Burrillo, Sergi Andrades, Miquel Tur, Andrey Solienko i Néstor Català. El moble ha anat a càrrec de Pep Aymerich, i els enregistraments en vídeo dels processos de sampleig han anat a càrrec de Gen-Lock Vídeo. Joan Martí i Óscar Laguna s'han encarregat de la restauració o adequació dels instruments.
Pere Casulleres amb l'harmònium Mustel
Francisco Becerra, alumne de l'ESMUC, durant la samplerització
Pau Burillo, alumne de l'ESMUC, durant la samplerització
El resultat d’aquest projecte serà obert, de manera que en un futur es pugui ampliar amb nous instruments, músiques, partitures digitalitzades, i també reproduir acústiques d’espais concrets de Catalunya. De moment, ja es troba da disposició per a aprendre i conèixer de manera directa alguns dels instruments de teclat més rellevants del Museu.
Enregistrament del procés amb Gen-Lock Vídeo
Totes les mostres sonores es troben, en obert, al web www.teclats.cat.
I al nostre canal de Youtube podreu veure el making off de la samplerització d’alguns d’aquests instruments:
Procés de samplerització de l'harmònium Mustel, MDMB 11600, fet al s. XIX a París